Zina+padurii

- Iar mura-ntr-adins o făcut pe pămînt Sălbatica Zîn-a pădurii, Căci ochii ei negri asemenea sînt Cu negrele boabe-ale murii. Iar unde e mură, sădită de ea, Pot merge neveste şi fete, Flăcăilor însă vederea le-o ia Şi junghiuri prin cap le trimete!

Şi zmeura-anume-o făcu pe pămînt Sălbatica Zîn-a pădurii - Obrajii ei rumeni ca zmeura sînt, Obrajii şi rumenul gurii. Iar pe-unde sădeşte ea zmeură-n văi Pot merge femeile-n pace, Dar floarea din faţă le-o ia la flăcăi Şi galbeni ca faguru-i face.

Iar muşchiu sub brazi într-adins l-a lăsat Sălbatica Zîn-a pădurii, Ca muşchuil de moale e caldul ei pat, Acolo sub umbra răsurii, Iar pe-unde e muşchi, e pe-acolo şi ea: Pot merge să şează copile, Flăcăilor însă odihna le-o ia De pier şi se-ngroapă cu zile!"

- ,, Ei, parcă pe Zînă eu nu ştiu s-o-nşel! Neveste şi mură să fie! Eu stau pe potecă şi-aţin frumuşel Cărarea la fete-n cîmpie, Iar cînd o să văd eu că Zîna mi-e rea Şi-mi fură tăria făpturii, O prind prin păduri şi-o sărut şi pe ea Pe hoaţa de Zîn-a pădurii!"